UDU LONDONIST
Ilmselt istub pudelis dþinn.
Ta on tuhandeid aastaid oodanud, et teda vabadusse lastaks.
Ja kindlasti annab selle eest midagi autasuks.
Mida dþinnilt paluda?
Ei. Aga ehk...
Ei.
Võibolla pakub dþinn päästmise eest midagi ise.
Hei, onuke dþinn!
Hei-hei! Onuke dþinn!
Hello, rebasepoiss! Ma ei ole dþinn.
Kes siis? - Udu. Udu Londonist.
Kustkohast? - Londonist.
Aga sina, rebasepoiss, sa lasid mind välja.
Ja ma täidan su mis iganes soovi.
Mida sa tahad?
Ma... Ma ei tea. Ma mõtlen veel.
Mõtle, mõtle.
Oi, milline ilu! Seda oligi vaja!
Sattuda päris Londonisse!
Ilu?
Ilu! Aga ma ei taha elada Londonis.
Aga mina olen ehk isegi sünnilt Inglismaalt pärit?!
Ega siis asjata tea me, varesed, inglise sõna "karr", mis tähendab autot.
Aga mina ei taha niimoodi kraaksuda. Ma tahan koju.
Lollike! Sa oled niigi kodus.
Ah, milline vedamine, mitte kuhugi lennates tunda end nagu seal.
Mis kell on?
Ilmselt upub praegu ka aeg uttu.
Mis see on?
Need on Big Ben torni kellad. Noh, kas mõtlesid välja?
Veel mitte. Ma pole kunagi pidanud udus mõtlema.
No-no, pole midagi. Võin veel veidi oodata.
Näed, kui vahvaks on meie mets muutunud!
Ah, Big Ben! Kraaks!
Muuseas, kas panid end kirja minu kiirkursusele?
Ma kogun kokku kõik, kes soovivad ära õppida ingliskeelse sõna "karr",
mis tähendab autot.
Aga nüüd, vabanda, ma kiirustan.
Kuidas siis jääb, rebasepoiss? Mõtlesid välja kingituse?
Jaa, jaa! Ma tahan päikest!
Ohoo! See on tühiasi! Saagu päike!
Kuid hüvastijätuks ma siiski kingin sulle oma mantli.
Milline ebaõiglus!
Lasti nautida udu, ja säh sulle!
Kas see on ilu? Kas see on elu?
No ära kurvasta. Võta mu mantel. Udu kinkis selle mulle, aga mina kingin sulle.
Oi, milline harv... oh, milline haruldus!
Kingitus! Inglismaalt! Oi, oskavad alles elada!
Jutustas Pastella